E un bal în grădinile din Versailles.
În cele ce urmează, măcar asta e adevărată.
Majestatea voastră.
Tată, ți-am pregătit micul dejun.
Francoise e prea mic să ducă tava,
așa că îl poate ajuta Philippe.
Da, unchiule, eu sunt cel mai puternic.
Aș putea și eu s-o duc.
- Regina mea. - Bună dimineața, Majestate.
Să se știe că intenționăm să atragem atenția
la Palatul din Versailles
în luna mai.
Aplauze.
Vedeți ce important e să obții răspunsul dorit?
Da.
La sfârșitul acestui scop de bun augur,
cele mai bune exemple ale omenirii
vor întruchipa adevărata glorie a Franței
într-un palat al veșnicelor și răsunătoarelor splendori.
Luați aminte.
Trebuie să iubească elocvența voastră,
trebuie să se teamă de conduita voastră.
Am poruncit mai departe
ca cei mai mari maeștrii ai Franței să realizeze această viziune
fără egal în istoria lumii
de grădini rafinate
și fără margini de frumoase.
Raiul
va fi aici.
HAOS LA VERSAILLES
Lumina pălește, maestre.
Torțe!
Madam?
Este?
De mâine într-o săptămână la 11:00.
Nu uita de lungime.
Dacă stai pe tiv, o vei rupe la talie.
Mă strânge aici.
Mulțumesc.
Maestre Le Notre,
mă bucur să vă cunosc.
Sunt o admiratoare a muncii dumneavoastră.
Le Notre?
E prea isteț, dacă mă întrebi pe mine.
Și face cinste numelui tatălui său.
Strategia este de a imita.
Nu pot rezista măgulirii.
Totul este orgoliu pentru acești granzi.
Sigur că odată ce ai intrat trebuie să ai talent.
Vorbind de orgoliu,
există o pălărie, domnilor.
Cine e persoana asta?
E madam de Barra.
Sunt uluit.
Planurile domnului Mauve.
Câți candidați mai avem, Claude?
Încă trei, domnule, dar vom termina.
Aleg prostia sau lipsa de respect.
Dacă cererile regelui nu erau așa imense,
aș fi construit eu singur grădinile.
Într-adevăr, maestre.
Și între timp...
Domnul Mauve.
Madam de Barra.
Domnul Duras.
- E o nouă haină? - Ideea soției mele.
Va fi acoperită de noroi până marți,
dar până atunci crede că voi avea slujba,
deci a meritat extravaganța.
Sună rațional.
Domnilor, n-am avut plăcerea.
Jean Risse și Daniel Le Vielle,
madam Sabine de Barra.
Toți ați venit pentru interviu?
Da. Și dumneavoastră?
La fel.
Sunteți în Paris de mult timp, madam?
De doi ani.
Înainte ați mai lucrat pentru altcineva?
Știu toți contractorii din provincii.
Adică toți domnii.
Nu există niciun domn, monsieur.
Lucrez pentru mine.
Toți vom fi intervievați?
Am venit mai devreme
să spionăm ceilalți candidați.
- Eu am intrat deja. - Și cum a mers?
Am petrecut aproape o oră cu el.
O examinare foarte detaliată, așa că vom vedea.
Trebuie să-l fi impresionat.
Am lucrat pentru tatăl lui.
Nu sunt descurajat.
Nici el nu pare descurajat.
Madam de Barra.
Domnilor...
Mult noroc.
Claude Moulin, madam.
Secretarul maestrului Le Notre.
L-ați mai cunoscut pe maestru?
Nu.
Madam.
Domnule.
Mă bucur să vă cunosc.
Vă admir de mult munca.
Sunt atât de bucuroasă să particip...
Astea sunt planurile dumneavoastră, madam?
Da. Unele sunt pentru a fi văzute de-a lungul țării.
Altele sunt în lucru,
nu sunt încă gata.
Sunt două seturi de planuri conform instrucțiunilor dumneavoastră.
Cred că al cincilea și al șaselea.
Poate că la fund...
Le-am examinat.
Deci...
Pot să vă întreb ceva, madam?
Vă rog.
Credeți în ordine?
- Ordine? - Ordine în peisagism?
Admir asta.
Dacă mă uit pe planurile astea nu văd deloc ordine.
Nu sunt de acord.
Cred că există un model suficient
în numărul șase să sugereze...
Credeți în ordine în dauna peisagismului?
Ordinea ne cere să ne întoarcem la Roma sau la Renaștere.
Cu siguranță
nu e ceva pur francez
ce încă nu celebrăm?
Ce are nevoie de ordine ca s-o obținem.
Toate lucrările mele
sunt bazate pe un principiu pe care îl negi.
Mă întreb dacă te propui
pentru o poziție la cineva care crezi
că e învechit.
Domnule, eu...
Am numai admirație
pentru munca dumneavoastră.
Ați fost primul care a folosit aceste tehnici.
Îmi cer scuze pentru orice insultă involuntară făcută.
Poate, madam,
dacă erați în ochii opiniei publice
și dispusă la ridicol
de atâta timp cât a fost și familia mea,
veți reconsidera această conversație.
Vă doresc o zi bună.
Trei minute?
Cum a mers interviul? Bine?
Nu așa de bine.
Aveți un candidat preferat, maestre?
Regele e perfecționist
și vrea să atingă imposibilul.
Sunt înconjurat de barbari.
Mă va ucide dacă îl dezamăgesc.
Mai curând închisoare.
Murdărește-te pe mâini, vezi ce iese.
Așa ar fi făcut tatăl tău.
Ziceai odată "Niciun om, indiferent cât de mare,
"nu știe ce vrea până nu îi dai."
Adevărat.
Un gentleman dorește să vă vadă.
Monsieur Le Notre.
- Aici? - Nu-ți face griji, voi rămâne.
Vino.
Aici.
Haide.
Madam vine imediat.
Tatăl meu m-a învățat grădinăritul.
M-a încurajat să văd frumusețea și s-o recreez,
nu ca un exercițiu, ci mai mult ca un act de credință.
Mi-a zis că Dumnezeu ne-a pus prima dată într-o grădină.
Când am pierdut Edenul, am fost destinați să-l căutăm și să-l reinventăm din nou,
dar numai puțini au darul să știe asta.
Numai puțini dintre noi au darul ăsta.
Te-am spionat înainte să ajungi la interviu.
Mi-ai mutat unul dintre recipiente.
Da.
Eram curios.
Nu vă voi deranja prea mult.
M-am uitat din nou la planurile dumneavoastră.
Nu v-a păsat de ele.
De fapt, sunt obișnuită.
N-am zis că nu mi-a păsat de ele.
Am zis că nu pot găsi vreo ordine în ele.
Haosul în abundență,
ăsta e Edenul dumneavoastră?
Căutarea mea ca să-l găsesc.
V-am vorbit azi de presiunea de a fi în ochii opiniei publice.
N-am să v-o mai repet, dar, madam, în lumea mea,
chiar și anarhia e o comandă regală
și haosul trebuie să adere la buget.
Bună seara.
Mai târziu, domnilor.
Domnilor.
Bine ați venit la Versailles.
Sper că ne-ați găsit fără prea mult efort.
Harta pe care ați trimis-o a fost precisă.
Voi avea nevoie iarăși de ea când voi pleca.
Vom merge într-o clipă.
Madam de Barra, domnii Sualem și De Ville.
Ei construiesc lacul decorativ de la Marly
și apeductul de aici până la Versailles,
care sperăm că va atenua lipsa severă de apă de aici.
- Madam. - Domnilor.
Madam de Barra va construi
Rockwork Grove aici la Versailles.
Apa, sau lipsa ei,
va fi o preocupare presantă.
Ambițiile regelui sunt deja...
Sunt vaste și mereu în schimbare și noi trebuie să le satisfacem.
Cu respect, niciun om nu poate satisface cereri infinite.
Cererile regelui nu sunt infinite, De Ville.
Sunt cererile regelui.
Chiar și așa, dar apeductul poate face atâtea.
Când am început construcția,
aveam impresia că...
Trecutul e istorie.
Treaba noastră e să supunem natura voinței noastre,
conform planurilor prezente.
Dar, monsieur, banii se cheltuie.
Apeductul va aduce suficientă apă
grădinilor de la Versailles pentru că așa trebuie.
Asta este pe scurt.
Madam?
E esențial planul dumneavoastră,
numărul șase cred.
Partea asta o găsesc total originală.
Vezi?
Se potrivește cu planul ăsta al tău.
Acum poți vedea întinderea lucrării.
Da.
E o zonă plată, mare.
O arenă cu părți pe niveluri.
Așa e.
Orchestra
va fi aici sus.
Orchestra?
O sală de bal.
E o sală de bal în aer liber.
Există un bazin de materiale de construcție.
Alege de acolo orice dorești.
Comandă ce ornamente crezi.
Nu avem timp nelimitat.
Aici e bugetul.
Încearcă să nu-l depășești.
Maestre?
De ce eu?
Grădinile astea ar trebui să fie suficient de mari
ca să asculte și alte voci decât a mea.
Mamă!
Vin.
Madam de Barra.
Monsieur, iertați-mă că v-am deranjat acasă,
dar am redesenat planurile.
Dacă umplem
un rezervor în vârful dealului,
vom avea suficientă apă să funcționeze fântânile
și construcția va funcționa.
N-avem nevoie de apă încontinuu dacă o reciclăm.
Presiunea o va forța din nou de la capăt.
Și e un râu
aici, subteran.
- Pot? - Desigur.
Mulțumesc, madam.
Le voi examina mai în detaliu.
Îmi cer scuze dacă asta se adună la harababură.
Sunt obișnuit.
Mă supun ca o plantă bună.
Am așteptat o oră pentru o masă de joc.
Montespan și Lauzun le-au monopolizat.
Apoi au venit știri că i-a luat casa foc.
Eram siguri că s-a terminat cu bafta ei.
Se pare că nu. Marchiza a continuat să joace.
Copiii ei erau în siguranță, ce-ar fi putut face?
A arătat un spirit minunat și a fost aplaudată.
Cum arată rochia asta pe mine, Andre?
Andre, mă asculți?
Arăți foarte bine în ea.
Ce studiezi de e atât de important?
Niște planuri.
Versailles.
Sunt desenele ce le-a adus femeia aceea?
- Da. - Înțeleg.
Închide-mi mănușile, Andre.
Instrumente contondente.
Poate de asta ne potrivim noi.
Ești creativ,
dar nu te pricepi la manevre delicate.
Să nu uiți asta, Andre.
Eu sunt expertă.
Ești numai un grădinar, cumva mare.
Fără mine să îți promovez interesele,
imaginează-ți și tu unde ai fi.
E mai mult decât suficient pentru o zi.
Ce...
Unde...
Unde plecați?
Luc?
Cum arătați, madam?
La cât v-ați sculat azi dimineață?
Iarăși n-ați dormit?
Nu-mi amintesc.
Trebuie să aveți mai multă grijă.
Nu veți rezista la ritmul ăsta.
Atunci ce se va alege cu noi?
Mă gândesc eu mereu la ceva.
A venit azi.
Ce zice?
Cineva cunoscut?
Monsieur Duras.
Trebuie să știi să vorbești cu oamenii.
Altfel rămâi cu pierde-vară.
Oamenii pe care i-ai avut înainte,
își răcoresc picioarele pe alt teren.
Nu ne vor deranja. La fel și furnizorii de cherestea.
Unul din prietenii dumneavoastră de la interviu mi i-a recomandat.
Probabil că nu s-a gândit.
Și dumneavoastră v-ați gândit?
Dacă dați greș, cu toții dăm greș.
Nu e drăguț, dar e adevărat.
Deci...
Am aflat după câteva anchete
cine are comisioane și toți au muncitori buni
cu excepția ta.
Datorită prietenilor tăi la interviu.
Unii nu știu să piardă.
Eu, pe de altă parte, am un leviatan ca soție
și sunt foarte obișnuit să pierd.
Ea a emis instrucțiuni foarte precise
și n-aș putea să le încalc.
Instrucții?
"Cere-i de muncă."
Un om se rupe ca un morcov în comparație cu leviatanul.
Unde mai pui că am copii.
Mă fac mândru,
chiar dacă sunt umil în altă parte.
Pot scoate ăsta acum?
Am primit o invitație la Luvru.
Măi să fie.
Și la dineu, cred. Foarte drăguț.
Vor fi și alții acolo?
Versailles va fi inima regatului nostru,
populat de cei mai fini oameni,
potriviți pentru a fi priviți de zei
și găsindu-și ecou în grădini
unde fiecare nouă turnură aduce o altă încântare.
Fântâni a căror blând flux
are suficient balsam să destupe o ureche.
Plantații parfumate de flori de portocal adiate de vânturi temperate.
Ce lumină, ce frumusețe, ce speranță.
Versailles, Versailles,
Versailles.
Scuzați-mă.
Cred că pe aici se intră, madam.
Niște aer proaspăt
vă va face bine, madam.
Mulțumesc.
Prima dată la curte, madam?
Sunt la curte?
Unde ți-ai imaginat a fi?
Nu știu.
O recepție pentru grădinarii din Versailles.
Ca un fel de șură?
Ce rafinat.
O tiară printre buruieni.
Cred că...
am subestimat evenimentul, monsieur.
Antoine Nompar de Caumont,
marchiz de Puyguilhem, duce de Lauzun.
Antoine.
- Sabine de Barra. - Încântat.
Lasă-mă să-ți fac un tur.
Ce știți de noi, madame, șoarecii din cursă?
Îmi pară rău să spun, dar nu știu nimic.
Iarna, vara, toamna, primăvara, suntem aici.
Nu putem pleca fără permisiunea regelui.
Da, șoareci în cursă.
O mică comunitate, suntem numai 2000.
Ne știm cu toții.
Fiecare s-a zbătut ca să ajungă sus.
"S-au zbătut ca să ajungă sus"?
S-au luptat, au avut o aventură, de genul ăsta.
Marchiza de Montespan. A întârziat ca de obicei.
E amanta regelui. Are cel puțin patru copii cu el,
dar nu-i mai acordă atenție.
Acum a apărut o nouă stea.
Madam de Maintenon.
- Și e aici? - Devotată lui Dumnezeu.
Nu ia parte la ceva frivol ca o petrecere,
spre deosebire de alți oameni.
Nu te uita. Vorbesc despre noi.
Madam de Barra.
Sunteți...
În întârziere?
Nu.
- Am ajuns devreme? - Nu.
Atunci ce?
Sunteți aici.
Unul din grădinarii tăi? Perfect.
Trebuie s-o acompaniez pe marchiză la supeu.
Poți avea grijă de noua mea prietenă?
Desigur.
Păzește-o bine, monsieur.
Vulturii dau roată.
Mi-a făcut plăcere.
Madam?
Pare o viață extraordinară.
Dar poți veni și pleca?
Da.
Am libertate de mișcare.
Și acum toți se mută la Versailles.
La un sat.
Nu te vei alătura lor?
Voi înnebuni încet.
Te consideră un legumicultor?
Mă loviți în orgoliu, madam.
Sunt sigură că nu sunteți orgolios.
Dar dumneavoastră, madam Sabine de Barra?
Aveți înclinație?
Vă amintiți de pălăria mea?
Mi-e imposibil s-o uit.
A fost o cheltuială considerabilă.
Și în întregime inutilă.
Nolly!
Dragul meu!
Monsieur.
Pupă-mă instant să mă voi supăra tare.
- Ce pălărie splendidă. - Crezi?
O probez, nu port niciodată o pălărie.
- Nu. - Mi-e teamă să-mi strivesc peruca.
Dar cine e ea?
Dragă doamnă, sunteți copleșită. Permiteți-mi.
Vă prezint pe:
Alteța sa regală Philippe, duce de Orleans.
Alteță, ea este madam Sabine de Barra.
Încântat, madam.
Cum de o femeie cu un gust așa de rafinat
umblă cu un olar ca Andre?
Trebuie să recunosc că și eu mă ocup cu olăritul, Alteță.
Lucrez pentru maestru la Versailles.
Nu-mi pot imagina.
Spuneți-ne cum de sunteți așa.
Vi-l prezint pe marchizul du Vasse.
Maestre Le Notre, madam de Barra. Încântat.
Dar misterul rămâne, madam.
Ce caută o femeie atât de sofisticată
aici cu Nolly?
Vorbesc din partea opusă a modei.
Nu-mi cer scuze, asta îmi place la mine.
Răspundeți, madam. Opriți-mă să mai vorbesc.
Era singurul lucru pe care știam să-l fac, pentru bani.
Vă iubiți meseria? Vă stimulează?
Am trecut prin vremuri foarte grele
și mi-a permis să fiu independentă.
Dragă!
Eu fac ce mi se spune.
Chiar și să mă căsătoresc cu nemțoaice grase.
Îmi place mai mult decât fosta soție,
care e moartă, slavă Domnului.
Sărută-mă, soțule. Am nevoie de afecțiune.
E minunat să ai acces la consoartă.
Dragă, suntem foarte bădărani.
Prințesa Palatine, ducesa de Orleans,
ți-o prezint pe madam de Barra, care...
Nolly, ce trebuie să facă madam de Barra?
Ascultă, că te va interesa.
Va construi o cascadă cu apă la Versailles.
Nu mai există nimic asemănător în grădini.
Ce fascinant.
Eu admir ingineria.
Madam, trebuie să ne promiteți că ne arătați.
Poate că altețele dumneavoastră
ați dori să luați prânzul la apeductul Louveciennes?
E în provincie?
Eu mereu dispar în provincie.
Dar acum, că trebuie să ne mutăm la Versailles,
voi deveni o meduză umană.
O ființă mizerabilă.
Ne-ar face plăcere să venim, maestre Le Notre.
Cred că trebuie să participe toți.
Haide, madam de Barra.
Haideți să ne plimbăm și să îmi spuneți de proiect.
Cu plăcere, Alteță.
Nolly, m-a încântat madam de Barra.
Te-a încântat și pe tine?
E foarte amuzantă și extrem de deșteaptă în ceea ce face.
Te-a încântat?
Mă bucur.
Om bun.
Macaroon?
Mulțumesc, sire.
Cuvântarea mea a fost bună.
Da.
"Cele mai fine exemple ale umanității" s-au bucurat.
Chiar dacă construim cu piatră, e o nimica toată
în comparație cu statul.
Fratele meu spune că accepți
noi idei în grădini. De ce?
Am fost convins să-mi extind orizonturile.
Au fost testate?
Sunt, după părerea mea, adecvate.
Adecvate?
Anul trecut, am avut petrecere costumată cu Nimfele și Ciobanii,
și nu a fost haios deloc, toți trași la față și cu peruci gălbui.
Am părut antici.
Vreau o fereastră către perfecțiune
așa încât oamenii să vadă ce-i mai bun în ei.
Suntem prea bătrâni pentru glume.
Lucrarea va fi originală, dar echilibrată.
Eu îmi asum responsabilitatea.
Da.
Așa e.
Andre.
Nu te-am văzut acolo în beznă.
Te-ai simțit bine în seara asta?
La fel de bine precum tine.
Ai fost cu femeia aia.
Liber!
Sunteți curajoasă, madam.
Știai că soțul meu și marchizul sunt amanți?
Asta nu ne-a oprit să avem copii pe care îi iubim mult.
În bătălie e foarte curajos.
Și are o inimă bună.
Sunt fericită de alegerea mea.
Încă un lucru la provincii
e noroiul.
Îl întâlnești pretutindeni.
Sau bestiile ce îl fac.
Peste tot e plin de el.
Câteodată mă simt învins de extremitățile vieții.
Când vin la un loc ca ăsta,
gradual, prind un pic de curaj
și mă simt creator pentru lucruri.
Adesea simți asta?
Mai mult cu trecerea timpului.
Soția ta nu te însoțește niciodată?
Adică, nu iese cu tine,
alte dăți, în afară de asta?
Ești foarte directă, madam.
Avem o înțelegere.
Mă simt neloial să discut aceste chestiuni.
Sunteți măritată?
Nu.
Soțul meu a murit.
Regret.
Azi mi-ai zis că sunt curajoasă,
dar asta înseamnă să abandonezi siguranța,
dar cred că siguranța m-a abandonat pe mine.
Ce este?
Nimic.
Aș vrea să ne plimbăm.
Desigur.
Vino.
Ar trebui să vezi ceva.
E un altar.
Regina e moartă.
Atât de amabil.
Atât de rapid.
Te-ai distrat la picnic, Andre?
Bănuiesc, madam, că nu sunteți la curent cu evenimentele.
Evenimentele?
Adică?
Regina e moartă, madam.
- Regina? - E moartă.
Regele se poate iar însura?
Dar nu cu prietenul tău, marchizul.
Îmi pare rău pentru Montespan.
Mergeți cu grijă, madam.
Mai mult în vagon!
Nu, celălalt.
Vreau lemnul de sezon.
Lemnul de sezon.
Aici, dă-o încoace.
Madam de Barra.
Maestre.
Ai făcut progrese.
Am un nou supraveghetor.
Monsieur Duras.
A trebuit să drenăm solul de sub fântână.
Pământul e îmbibat cu apă.
E o problemă comună la grădini.
Mulțumesc.
Uiți câteodată să mănânci?
E pate de la madam de la Tour.
Hrănește rațele cu alge marine.
E tot ce-și poate permite.
Virtutea de necesitate.
Ce te amuză?
Era o irlandeză ce a murit
și soțul ei a scris pe piatra funerară:
"Aici zace Eleanor Fitzgerald."
"Virtuțile ei au depășit eșecurile ei."
Ce nobil din partea lui.
Crezi că i-a arătat asta înainte să moară?
I-aș fi înfipt o săgeată în ochi.
Poate că era sincer.
Cum e regele?
Șocat, cred.
Săraca spanioloaică.
I-au tăiat capul și organele ei stăteau îngrijit pe jos.
Și toate prietenele ei, servitoarele, toată lumea,
trebuie să se adune în jurul mesei.
De ce i-au tăiat capul?
Să vadă de ce a murit.
Trebuie să mergi la funeralii?
Ar trebui să plec.
E sunt, rege.
Permiteți?
Vino, frate.
Dacă regele nu mănâncă, Franța nu mănâncă.
Voi hrăni Franța
și trebuie să suporți.
Nu mi-e foame.
Am jeleuri de trandafir.
Ai de lămâie?
Vreau să merg la Marly.
Și vreau să fiu singur.
Încearcă să nu îndoi vârfurile.
Frumusețile mele.
Monsieur de la Quintinie?
Madam Sabine de Barra.
Încântată să te cunosc.
Sunt trimisă de Oficiul Clădirilor de la Versailles
să comand arbuști de la dumneavoastră.
Am adus cu mine o selecție de plante perene
cu care am putea face schimb.
Sunt trandafiri?
Cred că da.
Divin.
Au și o culoare frumoasă.
Zici că ai o selecție de plante?
Le-am descărcat într-o cotigă,
intenționând să le transmit aici,
dar se pare că nu e nimeni.
Am vrut să fiu singur și le-am spus să plece.
Dacă vreți să stați singur pot reveni.
Nu...
Ești compania de care am nevoie azi.
Nimic nu mi-ar prinde mai bine mie,
grădinarul regelui,
decât să primesc niște sfaturi despre plantele perene.
Dați-mi voie, madam, să vă asist.
Sunteți amabil, monsieur.
Vă plac perii, maestre.
Îmi plac, dar nu nespus.
Cred că maestrul încearcă să mă păcălească.
Să te păcălesc?
Știu că ați scris cărți referitor la pere.
Cărți referitor la pere?
Da, am scris cărți despre pere.
Cred că am scris în carte că îmi plac mult.
Cred că da.
Și plantele perene.
Vă plac florile, maestre?
Madam de Barra, îmi plac florile la nebunie.
Sunt alungat să folosesc câte aș dori
la Versailles de maestrul Le Notre.
Îmi permite doar câteva răsadnițe.
Sper să-l schimb când preiau reședința.
Oricum...
Sunteți înțeleaptă, madam.
Putem ignora toate asta și să continuăm ca înainte?
Azi sunt
monsieur de la Quintinie.
Așa e.
Sunteți.
Vă bucurați să vă mutați la Versailles, sire?
Foarte mult.
E bine pentru copii să stea departe de oraș.
Știu că este greu pentru toți.
Nu scot afară constructorii
decât dacă mă mut.
Aveți cunoștință de constructori, madam de Barra?
Eu construiesc în prezent în grădinile dumneavoastră de la Versailles.
Ce construcție?
Rockwork Grove.
Îmi e cunoscut.
Nu sunt responsabilă în întregime de ea.
Maestrul Le Notre a luat un plan de-al meu
și l-a făcut nemaipomenit, deci...
De aici repulsia mea.
Îl admirați pe maestru, madam?
E cea mai completă persoană pe care o știu.
Mă faci să mă simt singur.
Astea sunt florile dumneavoastră?
Soția mea a murit recent.
Ați auzit?
Da, sire.
Îmi amintesc ziua când v-ați căsătorit.
Sper, a costat suficient.
Deși tatăl ei a plătit cea mai mare parte.
Rătăcit în inteligența lui, să fie binecuvântat.
O linie genealogică lungă, niciodată un lucru bun.
Chiar a fost o inocentă.
Dar a fost drăguță.
Și mi-a fost devotată.
Am găsit asta după ce a murit.
E doar o expunere a vieții noastre.
Scrisul e precum al unui copil.
Vezi aici?
"Azi am salvat o floare de Majestatea Sa."
Și apoi timpul și locul.
Viață secretă a micuței femei.
Îi simt lipsa.
Aș dori să mă căsătoresc din nou.
De data asta pe cineva pe care-l aleg eu,
nu statul.
Are Majestatea ta pe cineva în gând?
Am, dar doamna e foarte bisericoasă.
În fiecare seară rătăcesc prin camerele ei și stăm și discutăm.
Dar îmi place calmul ei.
Calmul.
Din păcate, nu are nicio naștere,
așa că sunt în impas.
Dacă te căsătorești
cu femeia pe care o alegi,
e necesar să știe toată lumea?
Dacă ceremonia ar fi intimă între cei doi
cine ar putea comenta rezultatul?
Ar fi fraieri s-o facă mai apoi după ce s-a săvârșit ceremonia.
Da.
Prea multe discuții în contradictoriu.
Dar dumneavoastră, madam de Barra?
Ce va face să vibrați?
E cineva pe care iubiți?
Nu pot spune.
De ce?
Pentru că e intim.
Ce e așa de intim și nu se poate împărți în iubire?
A venit timpul, madam,
ca amândoi să dăm uitării trecutul
și să trăim în prezent.
Voi scrie o scrisoare ca de la un grădinar la altul
în schimbul semințelor semănate.
Te va aduce la curte
unde ochiul meu
va fi mereu atent la tine.
Nu voi uita ziua noastră în grădină, madam de Barra.
Te ții de fleacuri cu figurinele tale, Andre?
Mă ajută să mă gândesc.
Pentru tine.
Are un crin stilizat.
Oare e de la rege?
E o invitație?
Aveți nevoie de ceva, madam?
Andre? Atât de secretos?
De vreme ce ai întrebat trebuie să te informez
că plec la Fontainebleau la sfârșitul săptămânii.
Fontainebleau?
Nu știam că sunt activități.
Marchizul cred că a uitat.
Voi călători singur.
Sincer, madam, asta e poziția.
Dacă vrei să mă scuzi.
Madam de Barra.
Face parte din viața ta?
Andre, un constructor?
Și eu sunt constructor, madam.
Ești finanțată de această profesie.
Foarte amuzant.
Poate că e o fantezie între tine și ea.
Atunci să fie.
Dar trebuie să-ți cer
să nu o amesteci în viețile noastre.
Dacă legătura asta va ajunge publică
voi fi de râsul lumii.
Îmi face pielea să se zbârcească.
Îți reamintesc, madam, că tu ai luat-o pe astfel de cale.
Tu și numai tu ai dictat cum trăim acum.
Și ai reușit, madame.
Când aveam nevoie cel mai mult de tine.
Andre.
Ne aflăm pe margine aici.
Încerc să ne aduc înapoi.
Ai știut prejudiciul provocat,
dar ți-ai trăit viața după bunul plac
fără jenă din partea mea.
Îți cer să faci în același fel.
Andre, trebuie să faci o alegere sensibilă aici.
Nu mă exclude, te implor.
Și eu te-am implorat odată.
Îți amintești?
Lasă-mă să-ți dau același sfat pe care mi l-ai dat atunci.
Ai zis "E un fel de a te simți special."
"Dacă unul nu-l poate face pe celălalt să se simtă special,"
"trebuie s-o acceptăm,"
"să căutăm alinare în altă parte"
"cu alții."
"E un contract onest, dragă."
"Te vei obișnui cu el."
Asta mi-ai zis.
Cum sunt rădăcinile?
Un pic uscate.
Umezește-le peste noapte.
Poate nu avem nevoie.
Atunci pune-le la adăpost.
Să acoperim aceste niveluri.
Am nevoie de mai multă funie.
Am nevoie de mai multă hrană.
Pe căldură.
Mergi, voi veni și eu.
Madam de Barra.
Mă numesc Le Notre.
Madam.
Ai văzut vreodată pe cineva
și ai știut că va juca un rol în viața ta?
Ești o văduvă, bănuiesc.
Cât de singură cred că ești.
Știam de ceva timp că Andre avea o fericire secretă,
dar ambițiile soțului meu sunt măritate numai cu mine.
Nu ești prima diversiune
și cred că pe moment,
nu singura.
Vei veni și vei pleca.
Mă înțelegi, madam?
E mai bine pentru mine și soțul meu în felul ăsta.
Ești frumoasă.
Am găsit ecluza care conectează rezervorul la fântână.
Dacă o umplem, presiunea pe țevi va crește
și putem inunda crângul.
Fă-o.
Mai târziu.
Folosește lemnul ca s-o oprești!
Cred că e deschisă poarta ecluzei!
Avem nevoie de ajutor!
Atunci rugați-vă.
La naiba cu asta.
Mulțumesc.
Se poate repara?
Va fi reparată.
Nivelurile au fost prea slabe.
Poarta a fost lăsată deschisă.
Nu poți fi vinovată pentru asta, sau pentru furtună.
Ce să fac?
Adaptează-te.
Ca o plantă?
Ca o plantă.
Sunt un amuzament pentru tine?
Nicidecum.
Nu sunt obișnuită cu așa ceva.
E sincer?
- Tu ești sincer? - Nu.
N-am fost sincer de când te-am văzut în grădina mea.
Inima ta bate cu înverșunare. A mea doar ticăie.
N-am ce daruri să ofer acestei minuni.
Dacă ți-e foame, te voi hrăni.
Spune-mi dacă am înnebunit.
Nu ai înnebunit.
Încă nu mă cunoști.
Ți-e foame?
Sunt lihnit.
Nu ești fericită?
Ba da.
De asta și plâng.
Nu pot.
Nu mă întreba.
Ce pot spune? "E original"?
"Continuați la nesfârșit"?
Aștepți asta din partea noastră?
Ai lucrat cu madam de Barra.
Ești loial acestui proiect?
Majestate
am fost la fel de sceptic la început.
Dar acum?
Mi-am schimbat părerea, Majestate.
Chiar și acum, eșecurile s-au datorat naturii, sire.
Perfecțiunea nu e afectată de natură.
Ce naiba sunt chestiile alea?
Mă bucur că m-ați întrebat pentru că
sunt ceea ce e madam de Barra.
Ciudată, sire.
Vă pot arăta Majestate?
Uită ce ți-am zis referitor la Nimfe și Ciobani.
Când îmbătrânim vedem lucrurile mai clar.
Proiectul ăsta,
e demn de noi?
Nu există precedent pentru viziunea madamei de Barra.
Le acordăm încredere celor care caută inovația.
Dar când frumusețea poate fi descrisă cu așa imaginație,
atunci arta ei,
e demnă de un rege.
Văd numai noroi.
Vom măsura vorbele tale mai târziu.
Informeaz-o pe madam de Barra
că vreau să ne întâlnim la Fontainebleau.
Nu știu
ce poveste spune asta
sau ce rău aduce.
E un sfârșit urât pentru amândoi
și regret asta.
Bine ați venit la Fontainebleau.
- Antoine. - Cat de frumoasă arătați.
Cred că e obligatoriu.
Așa e. Pentru unele doamne e o provocare.
Nu văd a fi și pentru tine așa.
Nu-mi vorbiți despre asta, madam.
Sunt distrus de cheltuială, și mai rău,
interferează cu jocul meu.
Trebuie să mărturisesc că a vă însoți e ceva interesant.
Cum așa?
Sunt câteva grupuri nerăbdătoare să vă întâlnească.
Dar nu sunt importantă.
Ce interes ar avea?
Madam, vă veți răspunde singură.
Vezi cum te privesc?
Ești cineva
și ești aici.
Asta îți dă importanță.
Mai ales dacă conversezi.
Cuvintele se rostogolesc.
Vezi?
Oamenii se uită spre noi cu interes datorită veseliei mele.
Dar hoardele nu te au încă.
Am primit instrucțiuni stricte să te aduc la o persoană.
Marchiza de Montespan.
Prin câte a trebuit să trec, madam.
A trebuit să mituiesc, să mint, să folosesc orice formă de înșelăciune să vă cunosc.
Cu cât l-ați plătit pe maitre d'hotel?
Cinci monede de aur. E prea mult?
Bani cheltuiți cu cap.
Lauzun, te ador.
Sărută-mă și lasă-mă să-mi explorez premiul.
Voi veni mai târziu.
- Madam. - Baftă la jocuri.
Mă simt norocos în seara asta.
Cel mai drag prieten și un amant divin.
Ce pot să zic, madam?
Evenimentele ne-au depășit înainte să avem interesul regelui.
E pentru prima dată când sunteți la Fontainebleau?
- Este. - Nu aveți copii?
Nicidecum.
Ești aici doar pe propriile merite.
Știu un om faimos.
Înțeleg.
Voiam să ți-l ofer pe Lauzun,
dar deja știi ce și cum.
- Athenais. - Palatine.
Și madam de Barra.
Mă bucur să te revăd.
Prințesă.
Spune-mi madam.
E afectuos și toată lumea o face.
Veniți. Spațiul meu secret.
- Sapi prin pământ? - Da.
Dar nu ești bronzată.
Doar un pic.
N-ai avut niciodată variolă. Ai pielea curată.
Arată-ne sânii. Sunt frumoși?
Vrei să-i vezi pe ai mei? Ai mei sunt cei mai frumoși.
Da, înafară de Suzanne, care are mărimea 70.
Da, ai ei sunt perfecți.
Vezi? Atinge.
Ai ochii de culoarea mării.
Rochia e tăiată diferit.
Îmi place cum vine la talie.
Ești măritată?
- Văduvă. - Ți-a plăcut soțul tău?
- Da. - Copii?
Morți?
O fată.
Ce vârstă?
Șase.
Și Palatine și-a pierdut băiatul.
Avea patru ani.
Atât de mic și frumos.
Charles avea un an.
I-am pierdut pe Joan și Ann împreună.
Variolă.
Mi-am pierdut soțul și fiul pe câmpul de luptă.
Au murit îmbrățișați.
Abia dacă sunt prezentă aici.
Cum au murit?
Ți-e greu să vorbești despre ei?
Asta se poate întâmpla.
Am pus totul într-un cufăr.
Toate hainele, încălțările,
jucăriile ei.
N-am mai umblat la el de atunci.
Când vei fi suficient de puternică,
când vei fi suficient de puternică.
La curte n-avem voie să vorbim despre moarte.
Regelui nu-i place,
dar vorbim între noi.
Nimeni nu poate alunga un copil din inima mamei lui.
I-am încredințat toți copiii lui Maintenon.
Cum s-au întors lucrurile.
Târfă bătrână.
Mă uimește că n-a luat-o vreo mănăstire.
Costumele nu sunt la fel de generoase.
Vine regele.
Ați făcut cunoștință?
Nu.
Majestate, e plăcerea mea
să v-o prezint pe madam de Barra.
Madam.
Majestate.
E un trandafir?
Da, sire.
Din cea mai faimoasă grădină din lume.
Permiteți,
Majestate.
Un ușor parfum sincer.
Natural și neforțat.
Unii din trandafiri par decolorați
și trecuți.
Soarta asta paște toți trandafirii, sire.
Continuați, madam.
Toți trandafirii se deschid, Majestate.
Ei înfloresc și se trec.
Așa e, madam?
Trandafirul crește neștiind
că trece de la o formă la alta.
Și dacă elementele naturii îl tratează cu cruzime
nu știe și își continuă drumul
fără să fie conștient de frumusețea sa.
Nu e la fel și cu noi.
Dacă un astfel de trandafir ar vorbi,
ce ar spune?
Da, sunt aici
și îmi ofer serviciile în natură
și după mine așa vor face și bobocii mei.
E o contribuție mai mare sau un final mai grațios?
Un trandafir înțelept.
Și ce protecție îi poate oferi un grădinar trandafirului
în fața elementelor schimbării?
Răbdare, grijă
și un pic de căldură de la soare
sunt speranțele noastre, Majestate.
Îți mulțumesc că mi-ai reamintit, madam.
Acum hai să ne plimbăm.
Și spune-mi ce progrese ai mai făcut în grădină.
Bunătatea ei,
fără de margini.
A fost foarte curajos ce ai făcut.
Am sperat că mă va asculta.
Destulă umilință.
Iată-te.
Philippe.
Ești îmbrăcat.
Mă duc cu treaba la Chartres.
M-am gândit s-o iau pe Marie-Claire.
E un stand de păpuși și un magazin de plăcinte.
Marie-Claire! Ești acolo?
Tată! Ai găsit-o?
Uite-o pe Belle Boobie ce doarme cu mama.
Bună, Marie-Claire.
Neastâmpărată păpușă!
Vino aici să te pedepsesc.
Doamne, e în regulă?
Nu fi fraier. E făcută din pânză.
Sabine, am ceva să-ți spun.
De cât timp?
N-am fost prea apropiați în ultimul timp.
Și majoritatea bărbaților își iau amante în cazul ăsta.
În cazul ăsta?
Cum o cheamă?
Diane.
Unde locuiește?
Berry.
Nu prea departe.
A venit caleașca.
Mai vorbim pe tema asta.
Când te vei întoarce?
Diseară, madam.
Nu mă lua pe mine cu madam, Philippe.
Marie-Claire, leagă-ți șireturile. Te vei împiedica.
- Nu pot, mamă. - Așteaptă acolo.
Stăpâne, uită-te la asta.
Marie-Claire.
Jean, roata.
I-am spus stăpânului.
A spus că ajunge așa la Berry.
Berry?
Marie-Claire!
N-am sărutat-o pe mama.
Oprește-te!
Nu!
Sabine!
A fost cel mai frumos lucru ce l-am creat vreodată
și am ucis-o.
Ai intenționat să-i omori?
A fost alegerea soțului tău.
El a luat fetița.
Nu, a fost vina mea.
A fost vina mea. Eu i-am permis să o ia.
Dacă nu-i nimeni de învinuit?
Și ce rost are să te învinuiești?
E suficient că ai trecut prin asta.
E suficient că ți-ai revenit din asta.
Asta e tot ce putem cere de la noi.
E suficient.
Cu ce te-aș putea ajuta?
Ia-mă în brațe.
Ce se va întâmpla cu soția ta?
Nu așa am început.
Ne-am spus cum trebuie să ne comportăm.
Amândoi suntem de vină.
O va lua pe drumul său.
Deja știe asta.
Și noi?
Ne vom modela unul după celălalt.
Nu asta-i calea.
Ba da. Suntem în spatele zidului.
Pentru numele lui Dumnezeu!
A trebuit să închiriez asta.
Risipă de bani!
Adică?
Nimeni nu ne va vedea.
Muzica vine din Rai.
Vânturi prielnice, Sabine.
Madam e norocoasă cu prietenii ei.
Îi place.
Arăt foarte emoționată?
Nu, arăți minunat.
Mă flatezi?
E greșit?
Spune-mi madam din nou.
Traducerea și adaptarea: Snake_Eyes (RoSA Team)
Revizuire: muLineZu